Přidám další díl..
Doufám, že se bude móc líbit a očekávám komentáře.
Crystal
16.10.2009 (22:00) • Crystal • FanFiction na pokračování • komentováno 0× • zobrazeno 3657×
Běžela jsem dál, tam kam mě pach vedl. Vběhla jsem do lesa a pach stále sílil.
Musela jsem být už hodně blízko, vůně byla silnější a silnější.
Pak jsem ho uviděla, teda vlastně ji. Běžela asi pět set metrů přede mnou.
Byla tak daleko, ale já přesto viděla každý detail, přesto mě na ní nejvíce upoutaly její rudé vlasy.
Ano, byla to Victoria. Ty vlasy bych poznala všude.Běžela jsem co nejrychleji za ní a snažila se ji dohnat.
Vzdálenost mezi námi se rychle zkracovala a já už od ní byla jen padesát metrů, ale ona se přesto chovala, jako by netušila, že běžím za ní. Já vím, nemohla mě cítit, ale mohla slyšet.
Divné, ani se neohlédla. Možná před něčím utíkala, možná před někým, možná přede mnou?!
Ale proč by to dělala? Zastavila jsem se a lehce a neslyšně vyskočila na strom.
Po větvích jsem se, nevím jak, dokázala pohybovat velmi ladně a nešlo mě slyšet.
Chvíli jsem takto Victoriu sledovala a docela mě to bavilo.
Victoria se na chvíli zastavila a já s ní. Byla jsem přesně nad ní a dívala se dolů.
Bylo zábavné ji sledovat, jak se rozhlíží a nemůže mě najít.
Odrazila jsem se a chvíli letěla vzduchem. Poté jsem se rukama zachytila o větev a otočila se
o sto osmdesát stupňů a pak se pustila. Dopadla jsem asi metr před Victoriu, které se zatvářila překvapeně.
„Ale, ale. Já si jen tak běžím lesem a kohopak nepotkám?“ řekla jsem. Věděla jsem že i kdyby mě napadla, proti mně nemá šanci. Pořád mám sílu novorozené.
„Ale… to ani nepozdravíš starou známou?“ zeptala jsem se.
„No nazdar!“ sykla na mě. „Tebe se asi nikdy nezbavím, že?“ ptala se a mírně zavrčela.
„No, už asi ne.“ potichu jsem se zasmála.
„Vlastně bych ti měla poděkovat….“ dodala jsem ještě polohlasem. Victoria zvedla obočí.
„A za co, prosím tě? Hmmm?“ řekla a z jejího hlasu jsem cítila znechucení.
„Udělala jsi ze mě to, co jsem. Díky tobě už nejsem ta křehká, zranitelná Bella. Ta kterou museli ostatní ochraňovat aby si něco neudělala. Už nejsem tak nemotorná a rozbitná. Jsem to ,co jsem, kupodivu, se mi to líbí.“ skončila jsem s proslovem.
„Mám smůlu, nemyslíš?“ řekla a usmála se. Já na to nahodila pohled ‚co?‘
„Pokusila jsem se pomstít, chtěla jsem, aby ses do konce věčnosti trápila a přitom jsem udělala pravý opat.“ řekla…
„Jó, holka to máš špatný….“ řekla jsem výsměšně. To jsem, ale asi dělat neměla.
Victoria zavrčela a pak se na mě vrhla. Tak, tak jsem uhnula, jen jsem slyšela její zuby docvaknout pár centimetrů od mého ramene. Zuřivě jsem zavrčela a opětovala útok. Jedním máchnutím ruky jsem ji odhodila několik metrů daleko. Rychle se však zvedla a pokračovala. Přiskočila ke mně a snažila se mi dát pěstí do hlavy. Její ránu jsem, ale chytla rukou a usmála jsem se na ni. A však jsem si nehlídala její druhou ruku, která mě praštila do břicha a já letěla vzduchem a narazila do stromu, který se po tě skácel k zemi. Tohle se mi nelíbilo! Vyskočila jsem na nohy a rychle jsem se rozběhla jejím směrem. Dala jsem do toho skoro všechnu sílu a povalila ji na zem a chytla ji za ruce a tím ji ‚přišpendlila‘ k zemi. Poté jsem se vítězně usmála.
„Vyhrála jsem!“ řekla jsem hlasem, který se podobal zvonkohře. Potom jsem vyskočila na nohy a začala si z trička oklepávat jehličí a smrkovou kůru. Victoria se na mě první nechápavě dívala, ale pak se zvedla a napodobila mě při setřepávání hlíny a jehličí.
„Nevíš jestli tu je někde poblíž nějaké větší město? Teda kromě toho, ze kterého sem asi před dvěma hodinami vyběhla? Dala bych si zákusek..“ řekla jsem a tázavě se na ni podívala.
Já vím, já vím. Před chvílí jsem jedla, ale vždyť jsem předtím neměla lidskou krev asi dva měsíce.
„Můžeš se připojit.“ dodala jsem po chvíli, trochu znechuceně.
„Asi padesát kilometrů na východ.“ řekla a poté jsme se obě naráz rozběhly.
Autor: Crystal (Shrnutí povídek), v rubrice: FanFiction na pokračování
![Sdílet](http://s7.addthis.com/static/btn/sm-plus.gif)
Diskuse pro článek This is hell, but I love fire - 8. kapitola:
Přidat komentář:
- A bit of different (reality) - 6. kapitola
- A bit of different (reality) - 5. kapitola
- A bit of different (reality) - 3. kapitola
- A bit of different (reality) - 2. kapitola
- A bit of different (reality) - 1. kapitola
- Minulost žije s námi - 23. kapitola
- Je příliš pozdě... Nenávidím tě - 16. kapitola
Psycholožka, terapeutka, lektorka Zuzana Tomášková Prosperio.cz
...další zajímavé stránky Toto může být i váš web.
Máte zájem? Jste Přispěvateli a chcete se stát Ověřenými přispěvateli? Jste Ověřenými přispěvateli a chcete se stát
Profi přispěvateli?
Přidejte se k Pomoci začínajícím autorům.
Hledají se pomocníčci I vy se můžete stát administrátory.
Nábor administrátorů
Kdo je tu z členů? Klikni!